Respectati autorii si site-ul care va ofera traduceri noi!
Iartă-mă, e atât de cald aici...
și nu-i dau de cap nicicum la porcăria asta.
Am semnat actele.
- Cum te simți? - Groaznic.
Francis era acolo, evident...
Mi-e greu să-l văd.
A semnat atât de repede.
Măcar eu m-am prefăcut că mai arunc o privire peste ele.
Suna îngrozitor pentru mine. Va dura o vreme...
9 ani! Nu poți să ștergi cu buretele atâția ani.
Nebunia e că am ieșit din această căsătorie în 5 minute
și dintr-o dată...
mă trezesc gândindu-mă...
la un copil.
De ce acum? De ce nu m-am gândit când eram căsătorită?
La un anumit nivel ai știut că nu el e omul potrivit.
Deci în felul ăsta te-ai protejat. A fost un lucru bun.
Revii din nou la viața!
Acum poți avea toate lucrurile care ai uitat că le poți avea.
Ăsta e un loc foarte bun unde să te muți.
Iar chestia cu copilul se va întâmpla... la momentul potrivit.
Dar acum concentrează-te pe prezent.
Pentru moment.
Trebuie să-ți cer o favoare.
Am ieșit cu o fată aseară și mi-a spus să nu o mai sun.
Deci, vreau să vii cu mine. Altfel mă voi panica.
Nu știu cum să mă prefac a fi bogat. Nu sunt sigur.
Salut.
Nu înțeleg de ce trebuie să fac parte din asta?
Ai o boală gravă. Totuși e ok. Înțeleg.
- Dar de ce sunt implicat eu? - Cum ești implicat?
Sunt în mașină! Sunt martor la asta. Asta înseamnă că sunt un accesoriu.
- Ca o geantă? - Morris!
Cine e de data asta?
Ba nu. Nu vreau să știu. Nu-mi spune.
Tatăl sau probabil se ocupa de managementul gunoaielor sau ceva de genul ăsta.
Dar sunt curios de ce nici o fată nu iese cu tine de două ori.
Ce faci? Ce le spui?
Știi și pentru mine e un mister.
- Ai antivirus? - Asta e, haide.
Fă asta repede, trebuie să mă întâlnesc cu Michelle mai târziu.
Michelle? Dumnezeule!
- Bună. - Ce naiba faci aici?
Ți-am spus că nu vreau să te mai văd.
Vreau doar să vorbim. Vino afară să vorbim.
Nu pot să cred că ai venit la mine acasă.
- Nu ai respect pentru femei... - Nu am. Îmi pare rău.
Le rănești sentimentele, ești un dobitoc.
Nu pot să cred că ești aici.
- Maggie! Dowey! Veniți aici! - Acum am plecat!
Pornește mașina!
Rahat!
Nu a fost amuzant.
- Te întâlnești cu Michelle. - Da.
La ce film mergeți, Beaches?
- Ai grijă de tine. - Știai că ești eroul meu?
- Distracție plăcută. - În regulă.
Dave!
- Randall! - Îmi amintesc de tine.
- Bună! - Ce faci?
Nu prea multe.
Ele sunt prietenele mele Katherine și Rafi.
- Bună. - Bună.
- Ce faci aici? - Mă gândeam să văd un film.
De ce? Ți-e jena să fi văzut cu mine?
- Ce? - E ok, spune-mi.
E amuzant!
El lucrează la Travel Art, iar eu sunt client...
- Bună. - Bună.
- Randall. - Scuze. Michelle.
- Deci aveți bilete... - Nu, acum ne vom cumpăra.
- Veniți la filmul ăsta? - Da.
- Grozav. Și noi. - Ne vedem imediat.
Vom fi...
E încuiată.
- Ce? - Usa...
Asta se întâmpla des?
De fapt, nu destul de des.
- Și ce vei face? - Aștept până iasă cineva.
Bine.
- Mulțumesc. - Da.
De cât timp ieșiți împreună?
- Nu suntem împreună. - De câteva săptămâni.
Bine. Următoarea întrebare.
Adică, am mai ieșit de două ori înainte. Încă nu poți spune că suntem împreună.
- Ba, cred că da. - Iartă-mă.
Pentru mine asta e ceva mai serios. Să fim împreună vreo 2 luni.
Nu să locuim împreună, dar să dormim împreună câteva zile pe săptămâna.
Să nu ne mai facem griji cine a plătit pentru ultima masă.
Să ne vedem unul pe celălalt când ne ușurăm...
- Chestii mai serioase. - Și asta ce e pentru tine?
Asta e. Oficial, nu mai sunt băieți drăguți aici.
- Mi-a părut bine. - Asemenea.
Hei, a fost bine că ne-am întâlnit.
- Pa! - Pa!
1, 2, 3, 4...
Suna, fir-ar să fie!
Alo?
- Alo? - Bună, sunt Dave.
- Bloomberg. - M-ai sunat mai devreme?
Da.
- S-a întrerupt legătura? - Nu.
Ai închis?
Se spune că e mai bine a doua oară, dar nu pot face asta dacă am emoții.
Cred că trebuie să fiu într-un loc mai bun.
E mai bine așa. Am avut o experiență recentă...
- Să poți analiza, nu? - Ce?
Rahat!
Vrei să ieși la cină cu mine, maine?
Am făcut sandvișuri. Vrei unul?
Nu, mersi.
- Cine a fost aia? - Colega de cameră.
Deci, vrei să luăm cina?
- Da. - Da?
- Te sun mâine. - Bine.
Bine.
- Pa. - Pa.
Bine, bunico. Despre ce sandviș e vorba?
Bună, am venit să o văd pe Rafi Gardet. Eu sunt Dave.
Rafael, de la poartă. Vedeți...
- Dave. - Dave e aici.
Bine.
Vine imediat.
Îmi place asta.
Arată bine.
E lana? Arata de parcă ar provoca mâncărimi.
Provoacă mâncărimi?
Cred că e cea mai mare contradicție din lume.
Să alegi crap. Ce e crapul?
Ai văzut vreodată crap în meniu, în viața ta?
- Te rog, răspunde sincer. - Nu.
Știi de ce? Pentru că e dezgustător.
Din toată mâncarea, nu ai să vezi altceva de care să fie oamenii obsedați.
E o chestie cu două tăișuri.
Cred că fiecare emigrant are câte o emfază despre mâncare.
Cine știe? Crapul probabil e ieftin.
Ce e asta, History Channel? Încerci să mă omori?
Iartă-mă.
Deci am un prieten...
Cred că-ți va plăcea. E frumos locul ăsta.
- Nimeni nu a fost acolo. - Pot să văd un act de identitate?
Sigur. Îmi place când se întâmpla asta.
Aș vrea să mai facă și cu mine așa...
Scuză-mă, Dave, am o întrebare pentru tine.
Câți ani ai?
De fapt nu vorbesc vietnameză. De ce întrebi?
- Ești evaziv? - Încerc.
Știi, nu obișnuiesc să-mi spun vârsta. Cred că oamenii judeca după numere.
Eu am 37. Știai asta?
- Nu m-am gândit la asta. - Sigur te-ai gândit.
Știu că ești mai tânăr decât mine. Vreau doar să știu cu cât.
Ok, lasă-mă să ghicesc.
- 29. - Nu.
Serios? Mai în vârstă? Nu îmi arăți a 30.
Mersi.
- Am 23. - Nu se poate!
Nu te cred. Să-ți văd permisul.
Dumnezeule! Ești un copil.
Taxi!
Am tricouri mai mari decât tine.
Atunci lasă-mă pe mine să conduc.
Cu un părinte în mașină! Cum pari mai mare decât mine?
Nu știu dacă pot face asta.
Haide.
- Poți ține asta? - Sigur.
- Vom avea necazuri? - Sper.
Locul ăsta e uimitor.
Nu îmi vine să cred că am trecut pe aici de 15 ani și nu l-am observat.
- Să auzim. - Ce e?
De unde ai știut?
Bine, îl cheamă David și e foarte drăguț.
Adică drăguț.
L-am întâlnit acum câteva zile și m-a invitat la o întâlnire.
Am mers la cină și ne-am sărutat.
- Mie îmi place berea. - Bine.
Nu. A trebuit să învăț asta, fiindcă nimeni din familia mea nu bea.
Ești norocos. La mine toți beau.
Familia mea nu bea nimic. Sunt ca Salt Lake City.
Sorb o gură de vin vineri seara. Atât.
- Mannue Shelts. - N-am băut de-asta.
Mama obișnuia să țină vinul în frigider și să bea din el câteva luni mai târziu.
- Un Chardonnay bun tine... - Da, e roșu.
Nu e bine.
- Apropo, lucruri de evitat. - Bine.
Să începi propoziții cu "mama".
Bine. Am înțeles.
Oricât de tânăr ești, trebuie să spun...
Nu m-am simțit atât de bine de foarte mult timp.
Mă bucur că te-am cunoscut.
Trebuie să spun că nu mă faci să fiu emoționat.
Dumnezeule, ce fac? Am divorțat abia săptămâna trecută!
Ușurel, e ok!
Nu ți-ai tatuat numele lui pe piele, nu?
Vrei să păstrezi asta pentru mai târziu?
Ce e?
Are...
- Are doar 27 de ani. - Și?
Cum adică? E o diferență de 10 ani între noi.
Mi-ar putea fi frate.
Dacă ar fi cu un an mai mic, tot ți-ar putea fi frate.
Nu te simți stânjenită?
E ca un băiat care curăță piscine. E un fel de refulare.
E în regulă. Poate îți va face bine, dacă înțelegi ce vreau să spun.
Ce e?
Nu ai de ce să te rușinezi. Amândoi sunteți în momentul maxim sexual.
- Deci ești de acord cu asta? - Da. Categoric!
- Ăsta e un lucru bun. - Dar nu are viitor, știi?
E atât de tânăr!
Da, dar e cam devreme să-ți faci griji de asta.
În plus, nu cauți să te măriți săptămâna viitoare, nu?
Bucură-te de viata puțin. Meriți asta.
27... Dumnezeule și eu merit asta!
Nu, nu e evreică.
Mama, nu încerc să te omor.
Da, vreau să trăiești să-ți vezi nepoții.
Nepoții tăi evrei, mama.
Nu, nu am știut că vrei să fii îngropată în Israel.
Mama, nu voi mai vorbi la telefon despre asta, ok?
Ne vedem mâine.
Și eu te iubesc. Pa.
- Bună, Dave. - Bună. Unde e mama?
Ți-am spus să închizi, Nina.
Bună.
Ai plecat devreme dimineața.
Jeff Rosemborg s-a logodit ieri cu o terapeuta.
- Salut. - Bună.
Trebuie să discutăm despre ultima conversație la telefon.
Mama și eu mă bucur să te văd.
Nu glumesc.
Pot să-ți spun că nu e o acțiune disciplinară.
Bine, vom avea grijă să discutăm.
Acum ajut-o pe sora ta să pună masa, te rog.
Sigur.
Și scoate vinul din frigider!
- A sunat? - A doua zi.
- Drăguț. - Știu, nu sunt obișnuită cu asta.
- Plănuiți să ieșiți din nou? - Vrea să cinăm mâine seară.
Dar am zborul duminică dimineața. I-am spus că mă duc la Paris.
Mi-a spus "E cam drastic pentru o întâlnire nereușită.
Chiar trebuie să părăsești țara?"
- E amuzant. - Te rog nu folosi cuvântul ăsta.
Da, scuze. E ilar.
- Ce faci? Bei! - Lasă-l!
Mama, e bine!
Mâine, le voi spune tuturor.
- Lăsați-l. - Nu a terminat.
De ce faci asta? Sunt multe alte femei cu care poți ieși.
Te-am încurajat să faci ce-ți place, dar nu și asta.
- De ce vrei să faci asta? - Cum adică? Ce să fac?
- Să-l provoc pe Dumnezeu? - De ce te bagi în necazuri?
Nu mă căsătoresc, mama. Verific ce se afla acolo.
Spui totul de parcă am trăi într-un ghetou.
E zona vestică, partea de sus. Aici suntem un număr puternic.
Deci încă plănuiești să te căsătorești cu o evreică?
Da. Sigur. E bine?
Dar nu înțeleg de ce trebuie să mergi pe drumul ăsta.
Poate vei ajunge să suferi din nimic.
Sau mai rău, să o rănești pe ea.
Nu îți prețuiești cultura și istoria?
Mama, nu e așa.
Dar dacă ești destul de deștept să-ți dai seama,
că e logic să te căsătorești cu cineva din aceeași cultura
și așa e, orice studiu îți va arăta asta, comparativ cu rata divorțurilor,
atunci ai fi destul de deștept să nu începi ceva din care nu iese nimic.
Va fi doar un dezastru.
Nici nu pot să cred ce spui. Tu te auzi ce spui?
- Ce? - Ești terapeut.
- Tu nu-i spui asta unui pacient. - Nu e adevărat.
Îi încurajez să aibă relații care se încadrează în credințele lor.
E mai ușor.
Îi încurajez să meargă la moschee, la biserică, unde se duc fiecare.
Cred că religia este...
primordială în viața unui om.
Bine.
Da, dar să-i încurajezi e diferit decât a-i descuraja.
Știu că tragi o linie intre astea.
I-ai spune unui pacient să nu iasă cu cineva care nu s-ar potrivi lor?
Nu mă mai întreba ce le spun pacienților mei.
Ei nu sunt copiii mei.
Câți ani are?
- 27. - Ce?
E cu 4 ani mai mare decât tine?
David, pune-i capăt acum. Să va termina rău.
- Poate dacă ai cunoaște-o... - Nu am să o cunosc!
- Ai înnebunit? - Mama...
Parcă ai fi o emisiune specială după școală.
- Nu face asta. - Ba, am să o fac.
Atunci ești pe cont propriu.
Ce faci, omule?
Super.
Ai nevoie de ceva?
- Urcă sus. Te așteaptă. - Mulțumesc.
Un zâmbet? Nu?
Vom ajunge și acolo.
- Bună. - Bună.
Intră.
- Mersi pentru supa. - Da, e de tăieței.
Locul ăsta e imens.
Nici nu te voi întreba cât plătești. Nu vreau să știu.
Roscoe? Nu l-am mai văzut până acum.
- Din ce an e? - 1954.
Probabil e singura mea piesa de arta preferată.
Îmi place că nu și-a intitulat nici una din operele sale.
E frumos. Luminist.
Ce e asta?
Salme a la Mood.
- Nu ai mai ascultat Coltrane? - Nu.
- Ce, am probleme acum? - Nu.
Doar că e un cântăreț de jazz cunoscut.
Deci asta e muzica aia de negri despre care vorbește toată lumea?
Nu am știut...
Trebuie să ne oprim...
Nu...
Scoate-ți bluza.
Stai, asta implică și să dansăm? Pentru că mă omoară bătăturile...
Scoate-l. Vine cu mine.
Bine.
Chiar îmi place.
A plecat de 2 zile. Se întoarce mâine și deja mi-e dor de ea.
Nu am mai simțit așa ceva.
Asta pentru că nu te-ai culcat cu ea încă.
Nu, nu e asta. Chiar o plac. Nu știu...
Cred că aș putea să o iubesc.
Ce?
- Ce spuneam? - Nu știu. E ceva la fata asta.
Știi sentimentul pe care îl ai când ești în camera cu cineva
și chiar dacă știi că nu o înțelegi pe deplin,
pur și simplu știi că ești în prezența a ceva important.
Da, cum e când vii la mine.
E în vârstă, omule! A trecut prin focul timpului.
Și ce are, frate?
Nu știu. Simt că se va termina rău.
Parcă ai fi maică-mea.
Hei, Morris!
De ce naiba te ascult pe tine?
Suntem la patiserie să cumpărăm o plăcintă,
ca să i-o trântești în fața unei fețe care nu te-a lăsat în pantalonii ei.
- De când e plăcinta cu frișcă? - De astăzi.
Super. Pe aia o vreau.
Deci, care-i treaba cu Dave? E serios cu fata asta?
Nu știu.
- E catolică? - Nu am întrebat.
Preferi o religie sau alta, atâta timp cât există dragoste?
- Părintele va claca. - Da!
Va spune "Păcat că mama ta nu e aici să văd asta."
Va începe iar cu ea.
Deci, ce vom face?
Nu știu.
- Ai mâncat vreodată Corroe? - Nu. Ce e asta?
Jur că e ca și cum ai face sex.
- E un bol cu mâncare. - Vrei să guști?
Cum mai pot refuza acum?
- E incredibil. - Știu.
Ce e?
- Cum a fost călătoria? - Cui îi pasa?
Bine.
Sună foarte bine!
- Asta aud. - A fost incredibil!
E foarte dulce.
- Totuși, nu am avut orgasm. - E perfect normal.
Sunt multe probleme de încredere. Trebuie să-i acorzi timp.
Sunt dispusă să fac asta.
Fir-ar să fie!
Îți mai faci griji pentru vârsta lui?
Categoric.
Mă gândeam aseară că sunt anumite țări unde pot fi arestată pentru asta.
Doar are 23!
Parcă ai spus că are 27.
Așa am spus?
Da, așa e.
Îmi pare rău. Te-am mințit în privința asta.
- De ce crezi că ai mințit? - Eram și sunt stânjenită de vârsta lui.
E atât de tânăr!
- Cu ce se ocupa? - E artist.
Nu sunt artist.
- Parcă ai spus că ești pictor. - Nu. Am spus că-mi place să pictez.
Dar e un hobby. Trebuie să și lucrez.
Nu își spune așa, dar asta e.
Are o problemă cu asta.
Familia nu-l susține în munca sa deloc.
Unde locuiește?
Strada Grant, Laurie Side.
Nu am fost încă acolo. Are colegi de apartament.
Nu vreau să dau buzna...
Bine. Timpul a expirat. Ne vedem...
- Luni. - Desigur.
- Ești ok? - Da.
Nu. Da!
Sunt bine, doar că trebuie să fiu undeva.
- Bine. Pa. - Pa!
Rahat!
Deci, ce naiba ar trebui să fac acum? Tratament?
Să continui?
Să-i aduc la o sesiune de cuplu?
- Dacă asta nu merge nicăieri... - Nici nu cred că va merge.
Atunci va fi bine să fii cu ea acum.
Dacă întrerupi tratamentul și se despart după 2 săptămâni,
nu e în cel mai bun interes al tău.
Deci, ce vrei să spui? Să continui să o tratez?
Dacă crezi că e ceva de moment, da.
E o nebunie! E măcar etic?
Meseria ta e să o ajuți. Asta e limita eticii tale.
Bine. Lăsând la o parte implicațiile emoționale,
cum te simți?
Sunt o epavă.
Nici măcar nu e evreică.
Dacă era evreica,
te simțeai mai bine ca el iese cu o divorțată de 37 de ani?
Unde mergem?
Trebuie să trec pe la servici o clipă.
- Ce faci? - Bine, tu?
- Ai aranjat totul? - Da.
- Ea e Rafi, el Guil. - Bună.
Dumnezeule, e incredibil!
Vino, vreau să-ți arăt ceva.
Cred că glumești.
Fault! Ți-am spus de două ori!
Sunt liber!
Da!
Bună!
E incredibil. Uimitor!
Îmi pare rău, ți se vede sutienul. Îți lipsește un nasture acolo?
- Nu. - Deci așa e...
Ai avut dreptate în privința evreilor.
E foarte tentant. Firește, tu știi.
- Ești măritată cu unul. - Da, dar are ADD...
Nu pot trece peste asta.
Au fost momente de stânjeneală...
Nu pot spune nimănui.
Am făcut sex pe fiecare suprafața din apartamentul meu.
Nu am dormit prea mult în ultima vreme.
Era atât de nerăbdător să mă satisfacă.
Și eu simt la fel în privința lui.
- Mă face să vreau lucruri... - Înțeleg!
Pe care nu am vrut să le fac înainte.
Am înțeles!
Vei râde, dar nu a știut ce e clitorisul.
Serios?
- I-ai arătat tu? - Desigur!
E lipsit de inhibiții. E bucuros să învețe.
Nu are prea multă experiență. A mai fost doar cu două femei.
Ce? A mai făcut sex cu încă două femei?
Da, îți vine să crezi?
Acum înțeleg de ce bărbații umbla după femei mai tinere.
Au ceva special.
Tinerețea lui, trupul său...
naivitatea lui... nerăbdarea lui!
- Nu e grozav? - Da, e incredibil!
Ascultă, trebuie să spun asta căci sunt stânjenită să spun altcuiva.
- Penisul lui... - Dumnezeule...
îmi vine să-i croșetez o căciuliță.
Te-ai gândit vreodată ca voi fi atât de satisfăcută...
sexual?
Nu așa.
- Folosiți protecție? - Firește.
El a adus. E foarte responsabil.
E foarte bine. E îngrijit?
Ce?
Strânge după el? Face patul dimineața?
Întreabă înainte să folosească telefonul?
Da, de ce?
Îți poți da seama de multe lucruri despre el din asta.
Da, e foarte îngrijit, dar are niște obiceiuri neobișnuite.
Nu vreau să te sperii... dar bețișoarele cu vata sunt grozave.
Ia ghici, mă sperii! Despre ce vorbești?
Nu am avut de-astea.
Le-am văzut în baia lui mama, dar nu le-am folosit niciodată.
- Cum ți-ai curățat urechile? - Nu le-am curățat.
Doar cu prosopul, bănuiesc...
- Să le văd. - Nu. Pleacă de aici.
Ce fel de mama nu-și învață copilul să se curețe în urechi?
Doctorii pediatrici spun că nu e sănătos să le folosești,
fiindcă pot afecta urechea.
Și s-a dovedit că puțină ceară în canalul urechii...
protejează împotriva zgomotelor puternice.
Nu știam asta.
Îmi pare rău.
Iartă-mă.
Spune-mi ce încerci să-mi spui?
Îmi fac griji unde ajunge relația asta.
Vreau să mă dau toată, să mă eliberez.
E atât de tentant. E singura șansă pentru mine.
Cine nu te-ar vrea pe tine, Rafi? Ești o femeie incredibilă.
Dar apoi mă gândesc că e prea tânăr pentru atâta responsabilitate!
Mi-e frică să mă expun așa.
Ăsta e un gând foarte matur.
Sunt sigură că intențiile sale sunt pure,
dar el nu pare că știe exact în ce se implică.
Crezi că ar trebui să-i pun capăt acum?
Nu voi... răspunde la asta.
Uite, nu vreau să-ți faci o idee greșită despre familia mea.
E un subiect sensibil?
Poate.
Bine, uite...
Am avut probleme cu mama în privința ta.
- În privința mea? - Da.
Vreau să te cunoască, iar ea a refuzat.
E drăguț, dar nu crezi că e cam devreme să mă prezinți mamei tale?
A refuzat? De ce?
Are o problemă ca tu nu ești evreică.
De-aia nu vrea să mă cunoască.
Știu. Sunt supărat din cauza asta. Nici nu vorbesc cu ea acum.
Nu înțeleg, credeam că e terapeut.
Știu. Cum crezi că mă simt eu?
Nu a cunoscut-o pe negresa cu care ai ieșit?
Nu. Mama nici nu știe despre asta.
Știe doar Babi, mama lui tata.
Bună.
Vreau să o cunoști pe prietena mea, Gina.
- Gina, ea e Babi a mea. - Bună.
E neagră?
Chiar nu e așa de amuzant, ok?
Babi a murit 3 săptămâni mai târziu.
Știu ca nu a spus nimănui despre Gina,
dar reacția sa și moartea subită îmi dau o idee să fie totul discret.
Jur că s-a întors în casa atunci și s-a lovit peste cap cu o tigaie.
Asta e imaginea care îmi vine în minte când fac ceva greșit.
Ea, lovindu-se peste cap.
Pot spune doar atât.
Lăsând la o parte vârsta,
îmi oferă mai mult din ceea ce îmi trebuie decât a făcut-o oricine altcineva.
Lucruri adevărate.
Lucruri pe care nu le-am primit niciodată.
Mă face să uit de vârstă, religie, sau de orice,
fiindcă sunt doar fericită.
Mda...
- Ce e, Dave? - Meseria mea.
Îmi pare rău, ai auzit că Josh s-a logodit?
- Cu un bucătar. - Da, am auzit.
Uimitor, Taffel.
Ar fi bine să-i spui, Sam.
Vom pleca la o convenție pe 1 august.
În Miami?
Trebuie să găsești alt loc unde să stai cât lipsim.
Haideți, nu acum. E cel mai nepotrivit moment.
- Cine se mută în Miami în august? - Asta am spus și eu.
Despre ce vorbești? E frumos în perioada asta.
Bunicule, e soare acolo și ploua în fiecare după amiaza.
Voi trebuie să faceți plimbări.
- Ți-am spus, Sam. - Ce știe el? E vreme bună. Mergem!
Ce, înseamnă că nu plouă?
Nu știi unde e Rafael?
Scuze, nu știți unde e Rafael?
- Cine ești tu? - Sunt Dave.
Bună, Dave.
Ești unul dintre modele?
- Nu, tu ești stilistul? - Poftim?
Nu contează...
Grozav.
Tu ești stilistul?
A fost bună. Mi-a plăcut.
L-am întrebat doar dacă știe unde ești și el m-a luat așa...
În fine. Iisuse, Dave! Ai fost dur!
- Tipul e un dobitoc. - Dobitoc?
Pentru el lucrez.
Cine ești tu? Unde ți-a fost capul?
Nu mai am de lucru de azi și acum aflu că trebuie să mă mut luni.
Voi fi falit. Îmi pare rău, ok?
Îmi pare rău.
Ok, să facem ceva. E vineri seara.
Ce vrei să facem? Să observăm un satelit?
Nu.
Vrea ușă știu cum e o seară de vineri obișnuită pentru tine,
înainte să mă cunoști pe mine.
Nu aprindeai șemineul și beai, nu?
De fapt, stăteam lângă focul din tomberoane și beam să ne încălzim.
- Haide. - Ce e?
Vreau să știu ce făceai. Arată-mi.
- Ești sigură? - Da.
Să mergem la tine. N-am fost niciodată acolo.
Am colegi, Rafi!
Vreau să văd picturile tale.
- Nu sunt cine știe ce. - Comod și slab.
Vreau să merg chiar acum. Să văd unde dormi, când nu ești în patul meu.
E drăguț.
- Bucătăria. - Sunt adulți.
Da.
- Dave? - Da?
Cine sunt colegii tăi de apartament?
- Tu ești, David? - Da, culcă-te, bunico!
Haide, nu aici.
Unde e baia?
- Ai mâncat? - Da! Noapte bună.
Ce faci?
- Îți ascunzi reviste porno? - Da.
Și posterele le-am dat jos.
- De ce toate sunt întoarse? - Nu știu.
Nu vreau să mă uit la tablourile mele toată ziua.
Trebuie să discutăm despre chestia asta cu arta ta.
E ciudat.
E ca și cum tu crezi că e un păcat sau ceva.
Babi, am decis să fiu artist.
Dave...
Ești bun.
Asta ar trebui să faci. Trebuie să continui să pictezi.
Da?
- Nu e un mod de viață... - Cine spune asta? Ești nebun!
Ai noroc. Eu îți bătătoresc drumul.
E blestemul celui mai mare băiat.
Când totul se va sfârși îl vei putea aduce acasă pe Jay-Z.
- Vorbești cu mama? - Nu prea.
E diferită în zilele astea.
- Ce faci? - Am adus niște haine.
Nu vei rămâne aici?
Mă duc la Morris.
Să-ți spun adevărul, nu cred că vrei să stau aici.
Nu fi melodramatic. Asta e căminul tău, noi suntem familia ta.
- Chiar dacă-l aduci acasă pe Jay-D. - E Jay-Z, mama.
În fine... Jay-Z sau Jay-D...
Vine o pacientă, deci ai grijă când pleci.
Scuze că te-am făcut să aștepți.
- Am bătut la ușă? - Am întârziat?
Simt că da, dar nu cred.
Șezi.
Ce e aia? O armă?
Nu, e un covoraș pentru yoga.
- Se mută cu mine. - Ce?
Parcă ai spus... Nu spuneai ca...
nu îți poate oferi lucrurile de care ai nevoie?
Încă tot nu sunt sigură, dar mă gândesc să încerc.
Tu mereu spui să îmi fac de cap în viață. Să trăiesc.
În plus, dacă nu-mi poate oferi ce îmi trebuie,
atunci voi afla mai repede dacă va locui cu mine.
- Și oricum nu are unde să meargă. - El a spus asta?
Cel mai bun prieten al său are un studio,
nu se înțelege bine cu mama lui, deci nu poate merge acasă...
Ea mă urăște, ți-am spus asta?
Nu, nu ai menționat asta.
Și mai e un lucru la care încerc să nici nu mă gândesc.
Se spune că ei, copiii, sunt cei mai buni psihanaliști.
Da, am auzit asta.
- Deci, se mută cu tine. - Cred că va fi distractiv.
Asta ai spus, nu? Să mă distrez.
Așa e.
- La ce te uiți? - Am o carte...
Voiam să-ți arăt cartea asta.
Lesbienele și Cabala? O potrivire în rai.
Cartea greșită.
Ei bine, lasă...
Las-o baltă. Iartă-mă.
Am întârziat!
Mă gândesc dacă îmi poți îndeplini o fantezie cu munca.
Ar trebui să duci pungă cu gunoi până la lift.
- Rămâne la fel pe vineri? - Da. Pa!
În regulă. Weekend-ul Village People.
Vei fi bine. Ai să vezi.
Maratonul Bette Davies... Clasicii nu se înscriu aici.
Hei, au venit! Veniți!
- Bună. Ce faci? - Bună, Jason!
- Arăți grozav. - Și tu.
- Dave, el e Jason. - Bună. Ne-a spus totul despre tine.
Hei!
Bună, mă bucur să te revăd. Ce mai faci?
- Bine. - Cum a fost drumul?
- Bun. - Bine.
- Bună. Ce faci? - Bună, David. Sunt bine.
- Grozav! - El e bine?
Nu, e gelos că nu a intrat el în pantalonii tăi primul.
Hei, ce faci?
Dumnezeule, îmi pare rău!
- Să-ți fie rușine! - Nu lătra.
- Ești bine? - Da, am orbit...
Nu, trebuie să sun la pediatru.
Locul ăsta e grozav!
Fiecare cameră e perfectă.
Uită-te la asta! Patul e grozav.
Vom face sex în vacanța diseară!
- Cum e sexul în vacanță, Dave? - Nu știu, dar tu vei primi, fato.
Uite, intra briza pe aici. E perfect.
- Sunt oameni încrezuți? - Nu, doar oameni gay bogați.
Sex în vacanță, Dave?
Te rog, ești singurul gay înregistrat din New York.
E o chestie de taxe. Până nu vor mai rămâne alte probleme.
Încă mai cred că democrații au nevoie de emisiunea proprie.
Nimeni nu se uita. Nu se lasă cu vărsări de sânge.
Mă uit la emisiunea aia.
Oamenii mai bine s-ar uita la O'Reilley Factor.
Tu ar trebui să mergi la emisiune și să-l umilești pe om.
- Unde e câinele? - Mă duc eu după el.
- Arată bine! - Ața de tânăr. L-ai devorat?
Da, din păcate da.
Eu cred că e grozav. Deștept și dulce, are nevoie de puțină garnitura.
- Eu cred că e... - Tu nu ai dreptul să spui.
- Tu ești infatuat. - Exact.
Poate, dar tot îmi fac griji pentru tine.
E foarte tânăr și evident simți ceva pentru el.
Și ce? Arăți cu 10 ani mai tânără. Nu te-am văzut niciodată așa fericită.
Spun doar ca tu vrei un copil, iar el nu e în măsură să-ți ofere asta.
- Ceasul tău biologic ticăie, Rafi. - Mersi, Randall, ești un dulce.
În plus, are o relație ciudata cu mama lui,
care nu vrea o femeie care nu e evreică, sau care e divorțată.
Cine te-a întrebat pe tine?
În plus, e interesant că spui că relația e ciudată,
când e doar apropiere.
Toți ar trebui să avem norocul acesta.
În plus, mama ta încă mai crede că ești heterosexual.
Deci, Dave, îți pasa dacă vei avea copii evrei sau nu?
Vreau să fie fericiți.
Bun răspuns.
Care e treaba cu prietenii tăi? Weekend-ul parcă a fost o audiție.
- Își fac griji pentru mine. - Pentru ce anume?
Cât de tânăr ești și că poate va apărea gelozia la un anumit moment.
Te muți cu mine. Își fac și ei griji.
Știi cum e în New york, apartamentul e tot ce ai.
Când ai 30 de metri pătrați ai tăi, poți spune că ești singur.
Lucrează bine. Face niște portrete realiste. Are doar 23 de ani. M-a uimit.
Sună grozav. Aș vrea să-i văd operele.
- E aici? - Da.
- Grozav. - Stai să-l găsesc.
Vino aici.
Rafi, ce faci dragă? Mă bucur să te văd.
- Și eu. - Ai cunoscut-o pe prietena mea?
- Încântată. Am mâinile pline. - Cu siguranță.
- E frumoasă. - Mulțumesc.
- Cum o cheamă? - Ella.
E atât de dulce. Câți ani are?
- Are un an. - Dumnezeule.
- Tu ai copii? - Nu.
A început să umble, se ține de toate obiectele...
- Hei, dragă. - Hei!
Știi că ai peste 500 de canale pe chestia asta.
M-am uitat la Marele Premiu al Malaeziei azi.
Serios? Uimitor.
Ai ieșit din apartament de azi dimineață?
Nu. De ce?
Stă toată ziua la mine în apartament. Nu mai am intimitate deloc acasă.
Trebuia să-l lași să aibă locul lui.
Da, dar are nevoie de o slujbă mai întâi.
Ar fi timpul.
Trebuie să-i cumpăr un cadou de ziua lui săptămână asta.
Aveți vreo idee?
Vorbește într-una de Nintendo...
Rafi, lasă-mă să te întreb ceva.
Îți place să faci sex?
Nu-i cumpăra un Nintendo.
- Vii în pat? - Imediat după jocul ăsta.
- Doar o clipă. - Bine.
- Va durea. - O ducem înapoi.
Bine...
Îmi place asta. E superbă.
- Cum e asta? - E prea scumpă. Nu te uita.
- Vă pot ajuta? - Ce?
- Vă pot ajuta? - Nu.
- Trebuie să plecăm. - De ce?
Am o programare de care am uitat.
- Dar ai spus... - Am spus să mergem.
Ce e?
Haide!
- E o pacientă? - Nu, e amantul meu.
Da, normal că e o pacientă. Fă liniște.
- Va trebui să-mi dai explicații. - Știi că nu pot.
Ok, speriați clienții.
Mi-a căzut o lentilă de contact.
Am fost măritată cu un bărbat care nu m-a putut iubi.
Acum sunt cu cineva care mă poate iubi,
dar nu e tocmai un bărbat.
- Cel puțin nu tot timpul... - Înțeleg asta.
Poate dacă m-aș oferi în totalitate lui,
va interveni așa cum vreau eu să o facă.
A spus că știe că nu mă ofer în totalitate și nu e corect fata de noi.
Nu cred că mai pot face asta.
Îmi pare rău.
- Pur și simplu nu pot. - Ce anume?
Trebuie să discutăm, Rafi.
Bine.
El e fiul meu.
Cine?
De ce scrie Metzger pe ușa ta?
Metzger al doilea meu nume.
M-ai trădat.
Da.
Ți-am trădat încrederea,
dar am făcut-o ca să păstrez relația noastră.
Mi s-a părut mai important asta.
Asta numești tu păstrarea relației?
La acel moment părea cel mai bun lucru de făcut.
Cum adică, la acel moment? De cât timp știi?
De 5 săptămâni și 4 zile.
Voiam să mă asigur că nu e o dragoste de moment,
fiindcă dacă era așa, puteam să continuăm,
dar acum purtam o discuție care probabil va încheia munca împreună.
Poți să înțelegi că am vrut să evit să port această conversație
- pentru binele tău? - Nu.
Cred că ai făcut-o doar ca să poți controla viața fiului tău.
Nu, nu e adevărat.
Am spus-o doar pentru tine. Pentru nici un alt motiv.
Nu te cred.
Mi-ai dat sfaturi să fac cum îmi place,
iar dacă fiul tău face la fel, e greșit!?
Cred că trebuie să analizezi problema asta.
Lucrez la asta cu terapeutul meu acum.
M-ai lăsat să-ți vorbesc despre penisul lui.
Crede-mă, a fost mai greu pentru mine decât a fost pentru tine.
Până acum câteva săptămâni nici nu mă gândeam ca fiul meu are penis.
Îți dai seama că mama ta știe detalii intime despre penisul tău?
I-ai spus despre penisul meu?
- Iisuse, Rafi! - Iartă-mă.
Credeam că e mai sigur să presupun că nu o afectează.
Sper să nu aducă vorba de asta când mă duc acasă de Ziua Recunoștinței.
- Cum poți face glume? - Ce altceva să fac?
Enervează-te! Fii revoltat!
Sunt furios!
Nu pot să cred că a rezistat până acum.
Știu că îi pasa de oamenii pe care îi ajută...
- Ce e cu tine? - A trebuit să trag linia aici!
Ai iluzii. Ea doar încearcă să te controleze.
Nu mă cert cu tine, Rafi. Știu și detest asta. Sincer.
Dar spun doar că nu s-ar folosi de tine pentru asta.
Ești foarte naiv.
Cum ai putut să-i faci asta? A fost total lipsit de etică.
Cum îndrăznești? Mie îmi pasă mai mult de bine ei, decât îți pasă ție.
Asta e evident din alegerea ta de a continua să o vezi.
- Mama... - Ce vei face acum?
Îmi voi trăi viața.
Sper să faci deciziile potrivite fiindcă cineva contează pe tine acum.
Foarte bine, mă descurc. O iubesc.
Grozav. Numai nu veni la mine să te ajut să cureți dezastrul.
Nu voi veni.
Nu va trebui curățat nici un dezastru, mama.
Nu ți-am cumpărat bețișoare cu vata fiindcă am vrut să-ți protejez urechile.
Ce, acum te lasă să trăiești așa?
Nu, pictez.
- Dumnezeule, ești eroul meu. - Nu, nu e așa.
Chestia cu mama mea a distrus-o. E imposibil de trăit cu ea acum.
Asta e. Aștepți afară sau...
Mă gândeam să stau lângă tine cu niște șervețele.
Ne vedem acasă la Rafi.
Vino să vezi apartamentul ei, ea va veni abia peste vreo 2 ore.
Nu pot să cred că nu ai ajuns la pagina 6 încă.
- Locul ăsta e bolnav. - Știu.
Acum înțeleg de ce îi suporți toate rahaturile.
Nu de-aceea.
Îmi place să locuiesc aici, dar nu de-aceea sunt cu ea.
Apartament grozav, prieteni cu casa în New Hamptons,
cunoștințe în domeniul artei...
Astea sunt motive importante. Știi ce vreau să spun?
- Taci! - Ce e?
Haide, te-a prins că și cum ai fi un pelican în golf.
Serios, abia ne mai întâlnim.
Singurul motiv pentru care sunt aici, e fiindcă ea nu e acasă.
- Rahat! E ea! - Ce?
- Haide. - Vorbești serios?
- Nu pot fi aici? - Treci în dulap.
În dulap?
Nu îi plac oamenii care stau în spațiul ei.
Spațiul ei? Cum adică?
Treci în dulap!
Ce faci?
Bună. Cum de ai venit mai devreme?
Îmi pare rău, vrei să plec?
Credeam că ieși cu Morris azi.
Bea, e bună, nu?
Am fost cu el. Adică, da.
Ce e cu tine? Te porți ciudat.
Eu? Nu, sunt bine. Tu ești ok?
- E cineva aici? - Ce?
Nu.
E cineva aici cu tine?
- Sunt alergic la pisici... - Ce se întâmplă aici?
Bine, uite...
Suntem aici de câteva minute, te-am auzit că vii...
M-am speriat și i-am spus să se ascundă.
- În dulap? - I-am spus că e o idee rea.
Rafi, suntem aici de...
De destul timp încât să bei bere cu prietenul tău sociopat?
Așteaptă! Nu!
- I-am spus... - Nu e adevărat!
- Tu m-ai forțat! - Nu e adevărat!
Așteaptă. E mai bine, sau mai rău decât psihopat?
Ce e cu tine?
Nu pot să cred că vin acasă să văd asta.
Oameni se ascund în dulap, tu mă minți...
Ești ca un școlar, Dave!
M-ai ținut sub cheie din clipa în care m-am mutat aici.
- Ce? - Da!
Ai spus că vrei să mă mut aici, dar mă tratezi ca pe un prizonier.
Prizonier?
Abia dacă faci ceva pe aici, Dave.
Eu fac totul, iar tu nici măcar nu poți face curățenie!
Singurul lucru pe care ți-l cer e să-mi spui când aduci pe cineva aici.
Rafi, nu e așa mare scofală. Trebuie să treci peste asta.
Nu sunt Francis.
Nu te mint. Nu te înșel. Categoric nu te evit.
Mersi, m-ai liniștit. Chiar ai făcut-o cu stil.
Nu mai pot face asta.
Ar trebui să-ți iei un câine dacă vrei să dai ordine.
Mie nu-mi mai pasa.
Să mergem.
Mi-e dor de tine de înnebunesc.
Cred că trebuie să luăm o pauză și să ne vedem cu alte persoane.
Ce?
Nu pot face asta. Nu e bine pentru mine.
Nu mai pot avea încredere în tine.
I-am arătat apartamentul pentru un minut.
Nu e doar asta.
Tu nu îmi poți oferi ceea ce îmi trebuie.
Iar toată chestia cu mama ta, nici nu știu ce să spun de asta.
E o nebunie,
dar când a încetat cu ședințele a făcut-o pentru ca credea că ne iubim.
Doar ca...
Nu va funcționa.
Deci asta e?
Rafi?
Ești ușurată cred, fiindcă totul e așa cum ai prezis.
Glumești? Sunt devastată.
Mi-am rănit pacienta ca să poată avea o relație cu fiul meu.
Și ce se întâmpla?
Fiul meu rănește pacientă.
Iar acum, pacienta îl rănește pe fiul meu.
Sunt nelămurita cu rolul meu în toate astea.
Eu cred că ai făcut ceea ce trebuia.
Chiar și cei îndrăgostiți nu pot garanta că nu se vor răni reciproc.
Ei pot doar să încerce să fie bine.
Mersi că ai venit. Locul e în dezastru.
Rafi crede că ești talentat și am încredere în părerea ei.
- Ne-am despărțit. - Îmi pare rău, nu știam.
Nu ți-a spus nimic despre asta?
Nu.
Astea sunt grozave. Ai o galerie?
Nu.
- Cât vrei pentru picturile mari? - Nu știu, nu am mai vândut.
Îți dau câte o mie pentru astea două
și am să văd ce pot face legat de o expoziție.
S-a făcut.
Nu pot să cred. Vei deveni un pictor faimos.
Poate aș putea scrie toată povestea asta.
- Pe cine suni? - Pe Rafi.
- De ce? - Să-i spun cum a fost.
Vreau să cheltui câțiva bani, va aprecia asta.
Și eu ce sunt, mărunțiș?
Mă voi face că nu am auzit asta. Tu ești motivul...
Bună, nu sunt acasă acum...
- Asta înseamnă că te vei muta? - Taci?
Bună, Rafi, eu sunt, din nou. Ascultă, am vești minunate.
Te rog, ridică.
Rafi, alo?
Atunci de ce nu îl suni tu?
Îmi place, omule. Arata ca pe vremuri.
Ai avut o problemă care ai rezolvat-o.
În curând vom filma un documentar.
A trăit pe Rugalae în primii 4 ani..
Doar taci!
Bine, tac. Hai, îmbracă-te. Să mergem.
Vreau să ieșim, vreau să arătăm bine.
Haide, să mergem.
- Suntem cu ea. - Ba nu.
- Omule, aia e iubita mea! - Înapoi.
Acela e biletul nostru. O cunoști pe tipa aia!
- Da. Nu arăta cu degetul. - Care e problema?
Nu putem intra.
E ok, haideți. Lasă-i să intre.
Hei, te iubesc. Sincer!
Dacă nu vei profita de ocazie, mă voi îndoi de bărbăția ta.
- Mi-e dor de ea. - Treci peste asta!
Au trecut 2 săptămâni! Nu crezi că și ea face la fel?
Mă gândesc să comand păstrăv. Dar și somonul arata bine.
- Tu ce zici? - Îți place crapul?
Nu.
- De ce nu dansezi? - Du-te! Hai, scutură-te!
Ce e aia?
E Irene Parish.
- Trebuie să te duci acolo. - Da, asta nu ajută.
Haide, bea ceva!
- E mai bine? - Mult mai bine.
Da!
E ok, da?
- Dumnezeule! - Ce?
- Dave? - Da.
Tu crezi în Iisus Hristos?
- Pictezi. - Lucrez.
Nu fac asta să te supăr, mama. Nu e un act de rebeliune.
O iubesc, încerc să fac relația să meargă.
- Mi-ar prinde bine ajutorul tău. - Ajutorul meu?
Ai auzit vreun cuvânt din ce am spus? Am ieșit din asta.
Lasă-mă să o aduc diseară. Mama, te implor.
Vorbește într-una despre tine. Îi lipsești.
Ai înnebunit?
Nici gând.
Ok?
Mama, suntem aici.
Rafi!
Ce e, dragă?
Mi-a fost dor de tine. Destul de mult...
Și mie mi-a fost dor de tine.
- Serios? - Da.
- Bună, dragule. - Mulțumesc.
- Arăți foarte bine. - Bine.
Hainele.
Jack...
Nu, lasă telefonul!
- Tata, ea e Rafi. - Bună.
- Bună. Îmi pare bine de cunoștință. - Asemenea.
- Ea e sora mea. - Bună. Tina.
- Bună. - Îmi place rochia ta.
Mi-a spus multe despre tine.
- Eu sunt Glen. - E mama mea.
- Iar tu ești? - Rafi.
- Rafi? Ce nume frumos. - E Rafael de fapt.
Exact ca și pictorul.
- El e soțul meu, Sam. - Bună. Îmi pare bine.
Ai grijă la el.
- Vă e foame? - Da.
Doamne, nu trebuia! Mulțumesc.
Mulțumesc frumos. Ce plasa frumoasă.
- E o sticlă bună. - Ia te uita.
Dacă se răcește destul, o vom bea la cină.
- Mama... - Categoric.
Va fi bine.
Dumnezeu să o binecuvânteze pe fiica mea. Nu știu ce m-aș face fără ea.
Ai fi în Brooklyn, Sam.
- E frumos. - Ești ok, bunico?
De parcă am de ales!? Ești ok, până clachezi.
Trebuie să vă spun o poveste minunată.
Prima dată când am văzut-o... În metrou.
Era o linie chiar înainte de barieră.
Eu eram de o parte a mașinii, ea de cealaltă.
Ea purta cea mai frumoasă pălărie pe care ai văzut-o vreodată.
- Arata grozav. - Cred că am mai auzit povestea.
Nu îl întrerupe.
E o poveste adorabilă.
Cât de grozav e ca David și-a vândut tablourile?
- Da, ne bucurăm pentru el. - Da, sigur.
- Nu aș fi zis că ai vreo șansă. - Așa.
- Tata... - Oricum, ar...
Ar trebui să știți că asta voi face pentru restul vieții.
- Serios? - Nu S.P.A., sau facultate.
Nu va fi dr. Bloomberg, tata. Asta e.
Dacă reușești să-ți câștigi existența din asta...
Deci, am auzit că ești interesată să te convertești religios.
Dumnezeule!
Mulțumesc.
- Ăsta aici? - Da.
Ok, bine.
- E foarte ciudat. - Este... da.
Cu siguranță nu am mai experimentat așa ceva.
Deci, acum ai văzut ca și terapeuta care te-a tratat, are o familie țicnită.
Glumești? Eu asta n-am avut niciodată.
Nu am avut bunici, nu am avut râsete la cină...
Nu am avut cina deloc, de fapt.
Mulțumesc că m-ai primit.
Știu că ți-a fost foarte greu.
N-a fost dificil deloc.
Cred că ești grozavă, Rafi.
Cred că ești grozavă.
Știu că ți-e greu să înțelegi, dar nu e ceva personal.
Nu vrea ușă fiul meu să renunțe la credința sa așa devreme.
Nici nu trebuie.
Și eu aș vrea să am copii religioși.
Deși nu am avut unul, iar tu spui că sufăr din cauza asta.
Mai încet... Copii? Cu fiul meu?
- Rafi, gândește-te ce spui. - Îmi cer scuze.
Câteodată uit că ești mama lui.
Încă te mai văd ca terapeuta mea.
Ce dezastru, nu?
Și încă ceva? Are o mie de bețișoare cu vata în baie,
în timp ce restul casei e un dezastru total.
Stai puțin. Te referi la Dave?
- Dave al lui Rafi? - Da? De ce? S-au despărțit.
Ascultă-mă, Rafi și Dave s-au împăcat acum.
Ok, s-au împăcat. Ce-i așa mare scofală?
- Marea scofală e că ar ucide-o. - Ok. Iisuse!
Să nu-i spui nimic.
Să nu spună nimic despre ce?
Bună.
Te-ai culcat cu Sue?
Ce?
Știi ceva? Sun-o și întoarce-te înapoi, te rog!
Am nevoie de liniște. Mulțumesc.
Nu o voi suna. E o nebunie.
Ea îmi spune să vedem alți oameni, apoi mă pedepsește că-i ascult sfatul?
La naiba cu asta!
Știi ceva? Haide și eu văd că nu despre faptul că ai ieșit.
E vorba de persoana cu care ai ieșit.
Învață lecția.
Iisuse!
Încuie ușa, te rog!
Mulțumesc.
Magnolia. Fir-ar!
Ai sprijinul meu total în orice vrei să faci.
Atunci de ce simt că ești împotriva acestui lucru?
Nu sunt împotriva.
Îmi fac griji. Sunt mama ta. Asta mi-e datoria.
Și dacă mă decid să fac asta?
Dragule, evident e ceva special între voi.
Mă uit la această relație și mă gândesc la ce a făcut pentru tine,
e grozav.
Acum ești pe picioarele tale. Ești pictor. Am înțeles asta.
Rafi m-a făcut să văd asta. Asta va fi viața ta.
- Așa e. - Da.
E grozav.
Dar David, trebuie să încerci să auzi asta.
Dragostea nu e întotdeauna de ajuns.
Nu când e vorba de căsătorie și de copii și de conturi comune.
Poate n-ar trebui a înveți lecția asta doar la 23 de ani,
dar ai intrat într-o situație complicată.
Mama!
Relațiile înseamnă munca, copii...
Muncă!
Nu spun că dragostea nu e importantă, fiindcă este, dar...
- Deci ce vrei să spui? - Spun că...
Câteodată iubești și înveți...
și mergi mai departe.
Și e ok.
Iar începem.
Îmi pare rău.
Și?
Și a fost o decizie foarte rea și nu m-am gândit...
Îmi pare foarte rău, Rafi.
Învăț lucrurile astea din mers, dar...
trebuie să mă ajuți și tu, pentru ca...
- Ne lași singuri o clipă aici? - Nici gând. Aici lucrez.
Bine, oricum voi continua.
Rafi, poate că anumite lucruri nu ne sunt potrivnice
și o mai dau în bară din când în când,
dar așa face toată lumea.
Diferența e că eu sunt activ, încerc cât pot să fie bine.
Și vreau să fiu acel bărbat pe care tu îl vezi în mine.
Ok, nu sunt destul de matur, dar vreau să fiu acel bărbat pentru tine.
Cel mai important e că te iubesc atât de mult...
încât am s-o scot la capăt, ok?
Serios, trebuie doar să-mi dai o șansă.
- Ești sigur? - Da, sunt sigur.
De ce acum?
Pentru că vrei asta mai mult decât orice pe lume.
Și eu vreau să-ți ofer asta.
Vreau să fac un copil cu tine.
Nu pot.
De ce?
Pentru că te iubesc și nu-ți pot face asta.
Nu înțeleg. Ce îmi faci?
De fapt, e chiar plăcut.
Pur și simplu nu pot.
Vreau să-ți ofer asta.
Știu că vrei.
Și e cel mai frumos cadou pe care mi l-a oferit cineva.
Dar nu e bine pentru tine.
Vei regreta. Știi bine.
Faptul că îmi arăți cât de profundă e dragostea ta,
ăsta e cadoul pe care îl primesc de la tine.
un an mai târziu
Cred că dacă mai vând un tablou am destui bani să plec de aici.
Ce? Unde ai să mergi?
Mă gândesc să merg undeva în America Centrală.
Poate El Salvador.
- Te iei și pleci în El Salvador? - Da.
Nu înțeleg. După ce vei cobori din avion, de unde vei știi unde să mergi?
Îmi voi da eu seama.
E timpul să încerc ceva de genul ăsta.
Niciodată nu am părăsit țara.
Scuză-mă, cum e cu excursia cu clasa din 1998?
- Ce, Cascada Niagara? - Ce are?
- Haide! - Ce-i?
- Și eu ce voi face? - Vino cu mine.
- Nu. În El Salvador? - Da.
E țara lui Noriega. Voi spune pas.
Aia e Panama. Poate ai să înveți ceva.
Pot să învăț și aici. Am a doua întâlnire cu o fată azi.
- Glumești! - Da, dar te-am păcălit pentru o clipă, nu?
- Rahat! - Ce e?
Mi-am uitat căciula la restaurant.
Ești de treabă!
- Vrei să vin cu tine? - Nu, e în regulă.
- Bine, te iubesc, frate. - Te ajung eu din urmă.
- Bună. - Ți-ai uitat căciulă.
Da.
- Poftim. - Mulțumesc.
Respectati autorii si site-ul care vă oferă traduceri noi! WWW.SUBS.RO